Незалежна+Тартарія

Початок: Частина 1. __ [|__//**Тартарія**//__] __ Частина 2. __ [|__//**Московська або Сибірська Тартарія.**//__] __ На карті 1791 року, французького королівського картографа Бонне Рігоберта (1727-1794), гарно позначені кордони Незалежної Тартарії. (__ [| __//**Tartarie Independante**//__] __), куди входили ( згідно опису до неї) землі калмиків, узбеків, туркестанців За даними Вікіпедії "в 1770 році Катерина II ліквідувала Калмицьке ханство, яке стало підпорядковане Експедиції калмицьких справ. Калмики продовжували брати участь у війнах на боці Росії." 1800 роком датується зображення "Кубанський тартарин і калмик" "На момент початку територіальної експансії Російської імперії на території сучасного Узбекистану існувало три державних утворення: Бухарський емірат, Кокандське ханство і Хівінське ханство. У 1869-1885 роках територія сучасного Туркменістану приєднана до Росії (Закаспійська область). " "У 1876 році Кокандське ханство було розбите Російською імперією, ханство ліквідоване, а центральні території ханства були включені в склад Ферганської долини." У 1882 році була надрукована книга __[|__//**"Російське просування до Індії"**//__] __. Книга побудована на серії інтерв'ю, які взяв у високопосадовців у Петербурзі англійський автор Чарльз Томас Марвін, спонсором якого була The Newcastle Chronicle. Російський дипломат Ф.Ф. Мартенз причиною ввведення російських військ називає наступне: "Росія не могла не ввійти в Центральну Азію, оскільки кочові племена провокували її". Найбільш яскраво в книзі поданий генерал М. Д. Скобелєв, герой російсько-турецької війни 1877-1878 і російський командувач під Геок-Тепе, який зізнається, що "його війська знищили 8 000 туркменських чоловіків і жінок, і що в Азії тривалість миру є в прямій залежності від вбивств, здійснених проти ворога... Маючи справу з дикими племенами, найкращий план - це битися як можна рідше, але, якщо ви б'єтеся, то битися треба так сильно, як це можливо. Безкінечно воюючи з ними, ви навчаєте їх мистецтва війни...Ваша політика така ж, як у нас була на Кавказі, і мала такі ж результати. Князь Баратінський замінив її свіжою політикою. Куди б він не вторгнувся, він зупинявся, робив дороги до цього місця і укріпляв фортецею". З розмови з генерал-майором В.Г. Семеновим: "Є дві моделі поведінки з гірськими племенами. - зауважив я.- Ваша, яка передбачає просування, покарання і перебування на території; і наша, яка передбачає просування і відведення військ." "Говорячи з особистого досвіду в Центральній Азії,- сказав Семенов, - я вважаю нашу систему явно більш прийнятною. Коли ви просуваєтесь в Центральній Азії, помилкою є відведення військ, місцеве населення це неправильно розуміє. Вони розглядають це як ознаку слабості. Завоювання Центральної Азії було коштозатратним і ще потребує затрат, але витрати були б більші і значно менше задовольняючі, якби ми скористались вашою практикою..." З розмови з генералом М.Д.Скобелєвим: "Згадуючи заперечення Сера Гарнета Уолселі з приводу будівництва Англійського тунелю, він сказав: "Якби я був англійцем, я не думаю, що мені б сподобалось будівництво тунелю. Можливість того, що 2000-3000 ворогів зрадою візьмуть в осаду англійський кінець, - повинно серйозно розглядатись. Він продовжував казати стосовно англійської армії, що він думає, що ми повинні мати обов'язкову воєнну мобілізацію в своїй країні. Я відмітив неможливість здійснення цього і зазначив, що у на є великий резерв в Індії, яким такий уряд, як в Росії, знав би краще, як розпорядитись, ніж наш власний... "Я сумніваюсь в цому, - сказав він. - Я не думаю багато про армію Індії. Ми також маємо великий національний резерв - тартари, черкеси і т.д, - але ми не покладаємось на них до певної міри. Азіатам не можна довіряти в порівнянні з європейськими військами." <span style="color: #000000; font-family: Tahoma,Verdana,san-serif; font-size: 12px;">З розмови з генерал-майором В.Г.Семеновим: <span style="color: #000000; font-family: Tahoma,Verdana,san-serif; font-size: 12px;">".. Дискутуючи потім східне питання, Семенов висловив тверде переконання, що анексія Балканських слов'ян Росією, була б помилкою. "Це б привело, - сказав він, - до краху Російської імперії. Було б неможливо з Петербургу контролювати регіон південних слов'ян, і результатом було б те, що імперія розділилась би на дві частини, і Росія втратила б всю територію на південь від Дніпра.. <span style="color: #000000; font-family: Tahoma,Verdana,san-serif; font-size: 12px;">... Якби Австрія зачепила Чорногорію, - сказав він, - Росія негайно вступила б у війну, навіть якби знала, що буде розбита. Нація така, як Росія, не може відмовитись від своєї історичної місії. Нас розбили під Севастополем, але ми досягли своєї мети через 25 років. Так би було знову. Європі немає сенсу бути ворожою. Там є слов'яни - на Балканському півострові - і вони, і їхні прагнення повинні будуть бути визнаними." Стосовно Австрії він висловив думку, що вона колись зникне, а Угорщина займе місце другої Швейцарії у складі слов'янської держави чи низки держав. Помилкою було з боку Угорщини, такої малої, як вона є, домінувати над слов'янами." <span style="color: #000000; font-family: Tahoma,Verdana,san-serif; font-size: 12px;">Кінець 3 частини
 * = [[image:http://h.ua/art/2016/08/04/431155/431155_1.jpg align="center"]] ||
 * = [[image:http://h.ua/art/2016/08/04/431155/431155_2.jpg align="center"]] ||
 * = [[image:http://h.ua/art/2016/08/04/431155/inart_431155_3.jpg link="http://h.ua/add.php#photo"]] ||